no a teť voňi zustali devjed ďeťí, nemňeli co do hubi dát, na sebe nemňeli co dát, tag žebrali vot čísla k číslu. Každej, gdo moch, jim, to víte, bochňíček chleba na tolikle {lidu, 2 pl.}, to je jako diž zavjeje. Tak choďili na voukol žebrat